![©AFP](https://cdn3.mozzartsport.com/upload/825x464/News/Image/2024_07/1721020412067_FotoJet_(14).jpg)
Ruše se nebesa nad Malvinima, grmi Argentina! Lautaro u 112. za tripletu, Mesi opet spašen (VIDEO)
Vreme čitanja: 6min | pon. 15.07.24. | 06:11
Albiselesti podigli trofej Kopa Amerike i postali tek druga reprezentacija u istoriji koja je vezala tri uzastopno osvojena velika takmičenja
Patila je Argentina 28 godina. Njeni fudbaleri nisu imali čime da se pohvale pred svojim napaćenim sunarodnicima. Inflacije, borba sa siromaštvom i stalnim političkim previranjima samo su još teže padali možda i najfanatičnijoj sportskoj naciji na svetu, ali se Gaučosima u prethodne tri godine vratilo baš sve. Argentina je golom Lautara Martinesa u 112. minutu pobedila Kolumbiju 1:0 (0:0) u finalnoj utakmici Kopa Amerike, postala tek druga reprezentacija u istoriji koja je vezala tri uzastopna trofeja na velikim takmičenjima i pridružila se Španiji iz perioda od 2008. do 2012.Ko bi mogao i da pomisli da će na argentinski državni tim obasjati najsjajnije sunce neposredno nakon što se Dijego Armando Maradona prevremeno vinuo u nebesa, ostavio u amanet Lionelu Mesiju zavet koji maleni mađioničar nije smeo da izneveri.
"Pustite nas da živimo ovenčani slavom ili zakunite nas da umremo slavno", tako kaže himna Argentine, po njoj se Gaučosi i povode. Nije Mesi izneverio El Pibea, ali je u tome imao svesrdnu pomoć saigrača. Leo je zbog povrede skočnog zgloba izašao iz igre u 65. minutu, ali su ratnici u plavo-belom dresu još jednom pokazali da je požrtovavnost za dres reprezentacije često najvažniji faktor u reprezentativnom fudbalu. Argentina je ponovo najtrofejnija reprezentacija u istoriji Kopa Amerike pošto je došla do 15. trofeja i pretekla Urugvaj, Brazil je daleko iza sa devet pehara.Emilijano Martines bio je najveći heroj finala u Kataru, a sada je ta čast pripala jednom od kritikovanijih zbog nedovoljno dobre realizacije velikih šansi u dresu selekcije Lautaru Martinesu.
Izabrane vesti
Pokazali su Argentinci da verovatno jedini imaju "Tajnu u njihovim očima" kakva se ne da odgonetnuti, kakva nije prijemčiva velikom broju pripadnika ostalih nacija, ma koliko god volele sport ili bar mislile da vole sport. Kako bi drugačije još jednom pobedili u utakmici u kojoj nisu nadigrali protivnika. Dijego se sada sigurno smeška što je opet u istom danu njemu omražena Engleska izvisila, a voljenja Argentina dotakla najviše visine, sve je isto kao onog juna 1986.
Svako pravo sportsko srce mora skinuti kapu Kafeterosima. Zamalo su igrački rehabilitovani Hames Rodriges (inače proglašen najboljim igračem turnira) i drugovi učinili da bar na nekoliko dana zataje mafija, noćne dame i plantaže kafe i čitava nacija od 52.000.000 stanovnika zapadne u delirijum.
"Brazile, reci mi kakav je osećaj imati tatu kod kuće, kunem se da čak i kad godine prođu nikada nećemo zaboraviti". To je prevod stihova jedne od pesama kojim Argentinci peckaju najvećeg rivala, a sada će imatii argument više. Brazil ima pet titula šampiona sveta i tu je neprikosnoven, ali Argentina ima tripletu i po tome samo joj Španija na čitavoj planeti može stati rame uz rame, a uz to je pobegla Kariokama na čak šest pehara razlike kada se radi o Kopa Americi.
Ko je samo mogao i da pretpostavi da će posle svih neuspelih pokušaja, trenerski početnik Lionel Skaloni biti taj koji će postati najuspešniji selektor Argentine i stati rame uz rame sa Sezarom Luisom Menotijem i Karlosom Biljardom. Nekadašnji igrač Deportiva iz La Korunje i Lacija uspostavio je sistem sličan onom u kom je Argentina došla do svojih najvećih uspeha tokom 20. veka, a to je sistem u kom postoji jedan vanzemaljac, a ostali su ratnici spremni da poginu za pobedu. Kao što ne bi bilo 1986. bez Buručage, Valdana, Brauna, Ruđerija, Pumpidoa... Tako ne bi bilo ni 2021, ni 2022. ni 2024. bez De Pola, Paredesa, Mekalistera, Akunje, Hulijana, Enca, Emilijana... (Veliki i od večeras reprezentativno penzionisani Anhel Di Marija je kategorija za sebe).
Nesvakidašnju predigru imao je sudar Argentine i Kolumbije, pošto je utakmica kasnila čak 82 minuta. Velike gužve oko stadiona, stampedo kolumbijskih navijača na neke od kapija stadiona Hard Rok i sukob sa policijom učinili su da meč počne u 03:22 minuta posle ponoći po srednjoevropskom vremenu. Prema izveštajima španske Marke, više od 30.000 navijača ostalo je ispred stadiona bez karata i ogroman broj njih pokušavao je da uđe na zdanje koje je za potrebe Kopa Amerike primalo 65.000 gledalaca. Neki su to radili putem ventilacionih otvora na stadionu, a neki kamufliranjem u drveće i žbunje pokraj borilišta na Floridi.
Kretali su izabranici Nestora Lorensa podignutog garda u sve utakmice na turniru, a od prvog minuta finalnog susreta odavali su utisak selekcije koja se ne boji individualnog kvaliteta Argentine. Džon Kordoba možda na prvi pogled izgleda pomalo nezgrapno, ali je zapravo veoma vešt sa loptom za igrača njegove konstitucije. Napadač Krasnodara snašao se između dvojice protivničkih defanzivaca i pogodio stativu u 6. minutu šutem iz teške pozicije sa desetak metara od gola Emilijana Martinesa. Time je korpulentni ofanzivac nagovestio kakvo nas poluvreme očekuje.
Imali su Kafeterosi veći posed lopta, broj udaraca, udaraca u okvir gola, kornera, ali je malo toga moglo da prođe pokraj Kristijana Romera i Lisandra Martinesa. Jedan dalekometni pokušaj Ričarda Rijasa i tek nekoliko ulazaka lopte u šesnaesterac nije bilo dovoljno da donese materijalizaciju kolumbijske inicijative.N
Najinteresantniji detalj prvog dela nije bio vezan za postizanje gola, već za povredu jednog od najboljih fudbalera svih vremena. Lionel Mesi je u 37. minutu krenuo u solo-prodor, stigao do šesnaesterca protivnika, a onda zalomio u stranu i dozvolio Santjagu Arijasu da ga pravovremenim uklizavanjem izbaci iz ravnoteže i pošalje u gol-aut. Kotrljala se legenda Barselone nekoliko sekundi, a posle minut, dva postalo je jasno da se ne radi o pukom preuveličavanju stvari. Mesi se zaista povredio, ali je ostao na terenu do kraja poluvremena čekajući procenu lekara.
Oči gledalaca bile su oprte na startu drugog poluvremena u četvrtog sudiju, a pristalice Albiselestea obradovale su se činjenici da se Huan Gabrijel Benites nije oglasio, jer je to značilo Mesijev ostanak na terenu. Ponovo su Kolumbijci krenuli žustrije i pripretili udarcem Santjaga Arijasa sa skoro 20 metara, ali je onda Argentina prvi put u meču postala opasniji rival i krenula da stvara šanse.
Anhel Di Marija je na svojoj poslednjoj utakmici u dresu reprezentacije žarko želeo da zatrese mrežu, a najbliži tome bio je u 58. minutu, kada je naterao Kamila Vargasa da izvanredno reaguje i momku iz Rosarija odbrani šut iz pada sa desetak metara. Svakim minutom svetski šampion delovao je samopouzdanije, činilo se će slomiti otpor svakog trenutka, a onda je Lionel Mesi posle jednog duela s protivnikom pogoršao povredu, izgubio svaku šansu da kraj finala dočeka uz saigrače na terenu i izašao iz igre u 65. minutu.
Jecao je u suzama Mesi na klupi za rezervne igrače i tako neodoljivo podsetio na Kristijana Ronalda s finala Evropskog prvenstva 2016, kada je zbog povrede Portugalac napustio travnati teren Stad D Fransa i tako ostavio ostatak tima da se izbori sa domaćinom i zahvaljujući golu Edera osvoji titulu šampiona kontinenta. Primirili su Argentinci na desetak minuta od tog momenta, nisu srljali u tim prvim momentima života bez najveće zvezde i to se ispostavilo i ne tako lošim taktičkim potezom.
Argentina je u završnih deset minuta ponovo bila opasnija, a Nikolas Gonzales (koji je zamenio Mesija) pokazivao je najviše energičnosti među Gaučosima. Imalo je krilo Fjorentine nekoliko interesantnih pokušaja, ali su svi završavali tik pored gola Kamila Vargasa, bez obzira da li je bivši igrač Štutgarta šutirao nogom ili glavom, sa sedam, devet ili 13 metara. Oprez oba tima u nadoknadi vremena pokazivao je da se ni jedni ni drugi neće preterano buniti da meč uđe u produžetke, a to se ubrzo i dogodilo.
Vispreni Nikolas Gonzales delovao je kao najopasniji igrač Argentine i u produžecima, a da je njegov udarac sa oko 18 metara u 94. minutu bio nešto jači, velike su šansi da bi završio u Vargasovom golu. Skaloni je u želji za svežinom uveo u 97. minutu Lautara Martinesa i Leandra Peredesa umesto Hulijana Alvaresa i Enca Fernandesa. Tada je krenula šah partija bez prevelikog rizika s obe strane, a Nestor Lorenso je između dva produžetka izveo najkvalitetnijeg kolumbijskog igrača, ali preumornog Luisa Dijasa.
Vrebao je Lautaro šansu i dočekao ju je u 111. minuntu. Rodrigo De Pol i Đovani Lo Selso su sa dva magična dodira izbacili Lautara u prvi plan, a napadač Intera dao je gol kojim je zacementirao mesto miljenika nacije za sva vremena, uključujući i one koji nisu bili impresionirani njegovim pređašnjim partijama u dresu sa državnim grbom.
Grmeće Buenos Ajres, čuće se do te osetljive argentinske teritorije Malvina ili Foklndskih Ostrva narednih dana, a Dijego će ponovo smeškati što su u roku od osam časova njemu omraženi Englezi završili na kolenima, a smrtici sunarodnici dočekali plamičak radosti u teškoj svakodnevici.
FINALE KOPA AMERIKE 2024.
Argentina - Kolumbija 1:0
/Martines 112/